I begik den fejl at vedkende jer dukken og lade den umenneskelige ånd snyde jer.
- I gav den lov til at hjemsøge jer. - Hvad er en umenneskelig ånd?
Noget, der aldrig har levet på denne jord som menneske.
- Noget dæmonisk. - Har dukken så aldrig været besat?
Nej, den var en åndekanal og blev rykket rundt, så det lignede en besættelse.
Dæmoner besætter ikke ting. De besætter mennesker.
Det var jer, den ville indtage.
Og grundet dukkens særpræg skal den passes forsvarligt.
Passes?
I burde ødelægge den.
Det ville kun gøre det værre.
Det er bedst, dukken kommer med os.
Vi skal nok passe godt på den.
Det lyder som en fin idé. Tag hende endelig med.
- Hvornår er vi fremme? - Om en times tid. Hvil dig lidt.
Du farer vild på vej hjem fra supermarkedet.
Hvis jeg sover, ender vi bare i Californien.
Det er da meget rart at vågne op til Stillehavets brusen.
Jeg henter Judy på vejen.
Det lyder faktisk virkelig dejligt, Ed. Det burde vi gøre snart.
Hvad nu?
I må altså vende om. Der er sket en alvorlig ulykke.
Kan vi gøre noget?
- Er du læge eller sådan noget? - Eller sådan noget.
- Han tilbød bare at give en hånd. - Ja.
Vi klarer det, tak.
Fin dukke.
Det er noget, du tror.
Kør tilbage til sidste frakørsel og ind på 26'eren.
- Så kommer I udenom. - 26'eren. Forstået.
En mand og hans dukke!
- Jeg tror, vi er kørt for langt. - Nej, nej. Bridgewater er lige fremme.
Nej, Old Ridge Road. Hvor har du Bridgewater fra?
Jeg tror sgu, vi er kørt for langt.
Jeg holder udkig efter Stillehavet.
Ed?
- Ed? - Øjeblik.
- Åh nej. - Hvad skete der lige?
Jeg åbner kølerhjelmen og ser.
Pas godt på.
Sådan.
MARYVILLE KIRKEGÅRD
Det er en fin dukke, I har.
Jeg fryser.
Du er lige kørt galt.
Er jeg?
Undskyld. Kortslutning.
Nu burde den være der.
Skat, er du okay?
Ed!
Jeg er okay.
Undskyld! Det var, som om en anden styrede min lastvogn!
- Klarer du den? - Ja, ja.
Det er dukken, Ed.
Den viser andre ånder vej.
Herhen.
- Fader, jo hurtigere, desto bedre. - Ja.
"Vær ikke vis i egne øjne."
Frygt Herren, og hold dig fra det onde.
Herrens forbandelse hviler over den uretfærdiges hus,
men han velsigner retfærdiges bolig.
Med spottere driver han spot,
men ydmygelse viser han velvilje.
De vise får ære i eje
"tåberne sætter skammen i højsædet."
Amen.
Vi skal have endnu et beskyttende værn. Et, der er indviet.
Jeg er enig.
En velsignelse er utilstrækkelig.
De ruder, vi fik fra Trinity-kirken, før den blev revet ned... Hvor er de?
ADVARSEL! MÅ ALDRIG NOGENSINDE ÅBNES
Og forlad os vor skyld, som også vi forlader vore skyldnere.
Og led os ikke ind i fristelse, men fri os fra det onde.
Amen.
Virkede det?
Ondskaben er inddæmmet.
Familien Warrens samling af hjemsøgte og forbandede ting er en af de største.
Grundet den ekstreme ondskab bliver værelset velsignet ugentligt.
Samtlige genstande har deres egen, grusomme historie,
men familien betragter særligt én som ondere end alle andre.
ET ÅR SENERE
HELTE ELLER HOKUSPOKUS?
Nå, Judy. Mary Ellen er lige kommet. Hent dine ting.
Men stil din morgenmad i... Nå, pyt. Jeg gør det.
Hvad er det?
Tja... Du er min helt.
Der er penge til pizza på køkkenbordet, og vores numre ligger ved telefonen.
Vi er tilbage i morgen tidlig.
Giv jer god tid. Vi skal nok hygge os. Ikke også?
- Så du... - Er artig. Ja.
- Og husker... - At gå tidligt i seng. Selvfølgelig.
- Husk... - At hygge mig. Ja, ja.
Er det indstuderet, eller hvad?
Jorden kalder Judy!
- Hvad er der galt? - Ikke noget. Jeg har det fint nok.
Nu er det snart weekend.
Jeg køber ind i min fritime og henter dig bagefter.
Alle tiders.
Hej, Judy.
Hav en god dag.
HELTE ELLER HOKUSPOKUS?
- Du kunne godt fortælle, hvad de laver! - Har du ikke matematik?
Mary Ellen!
Jeg fortalte da heller ikke, hvad familien Smith laver.
- Hvad laver de? - De er fodterapeuter.
Det er bare slet ikke det samme. Jeg kigger klart over senere.
Vi skal jo arbejde på det der samfundsfagsprojekt.
- Der er ikke noget projekt. - Det ved de jo ikke.
- Hun er synsk. - De er altså helte.
De er omsorgsfulde og vil ikke have, at deres barn havner i dårligt selskab.
- Fordi jeg sommetider er ude til sent? - Blandt andet.
Er der så klam musik og spindelvæv derinde?
Nej, det er en kedelig villa. Dit skab er mere uhyggeligt.
Vent. Hvem holder fest, og hvorfor er jeg ikke inviteret?
Judy har snart fødselsdag, så vi fejrer det nu.
- Du er altså verdens bedste babysitter - Du når ingen vegne med smiger.
Hvad så med trusler? Har du set, hvem der står ved kassen?
- Det gør du ikke. - Du ved godt, hvad de kalder ham, ikke?
Hvad?
- Bob Har Store Bolde... Hvad så? - Hej, Daniela.
Hej, Mary Ellen. Var det alt?
- Det tror jeg nok. - Du bor tæt på familien Warren, ikke?
Mary Ellen er babysitter der i aften.
Jo, jeg bor lige overfor.
Har du set noget uhyggeligt derovre? Et spøgelse, måske.
Bob...
Fru Faley har tabt en dåse tomatsovs i gang fem.
Det ligner det rene blodbad, så tør lige op.
Mine damer, fik I det hele? Nu generer Bob her jer vel ikke?
- Nej. - Jeg gør det lige om lidt, far.
Nå, hvad har du set... hjemme hos familien Warren?
Ikke noget. Det bliver tre dollars og 50 cent.
Vidste du, hvad de lavede?
- Folk snakker jo, men... - Snakker...
Interessant. Folk snakker også om dig, Bob.
Hvad snakker de om?
- Om en pige, der er v... - Fint! Bare kom. Stop.
- Undskyld... Det var min skyld. - Helt i orden.
- Hvad... - Hej, Bob. Tak.
Hej.
Hun glemte sine æg, så...
Her.
Hun er vild med dig.
Der er sket en frygtelig ulykke.
I må ikke røre ved hende.
I bliver bare besættet.
- Besat. - Ja, ja.
Du er jo så klog, så fortæl lige, om man kan få fnat af spøgelser.
- Det kan man ikke. - Hvordan har du så fået det?
Anthony Rios! Skal jeg hente din søster?
- Nej, det må du ikke. - Så gå med jer. Af sted.
Jeg kan desværre heller ikke komme til din fødselsdag.
Heller ikke dig?
Mine forældre siger, jeg ikke er stor nok til at bearbejde døden.
- Det er en fødselsdag. - Det er jeg altså ked af.
Hvor længe har det stået på?
Siden de hørte om artiklen her i ugen.
- Du må ikke sige det til mine forældre. - Nej. Så længe du ikke gør det.
- De må ikke blive bekymrede. - Forældre er jo altid bekymrede.
TIL MINDE OM FADER MICHAEL MORRISSEY
- Er det kun mobningen, der går dig på? - Det går mig ikke på.
Du ved godt, hvad jeg mener.
- Husk vores aftale. Ingen hemmeligheder. - Det ved jeg godt.
Jeg har heller ikke nogen.
- Hvad købte du? - Det er en overraskelse.
- Vi har jo ingen hemmeligheder. - Det er også bare en overraskelse.
Du griser.
- Gem lige lidt til kagen. - Niks.
Der er vist nogen ude foran.
Jeg har banket på i ti minutter.
- Hvordan er du overhovedet kommet ind? - Ad bagdøren. Er det en åndeklokke?
- Hvad er en åndeklokke? - Den ringer, når der er ånder.
- Så er det altså sådan en. - Nej. Det er bare en klokke.
Min mor samler på dem.
Hvem er du?
Daniela, og hun går, når vi har spist kage.
Godt. Jeg er vild med kage.
Du, Judy.
Har dine forældre ikke nogen uhyggelige ting og sager?
Nej.
Det hele er låst inde i et værelse.
- Kan vi så ikke gå ind og kigge? - Nej!
- Man skal helst ikke gå derind. - Hvorfor ikke?
Det skal man bare ikke.
Vent.
Her. En fødselsdagsgave.
- Hvad er det? - Luk op og se.
- Hvordan fik du råd til dem? - Det er mine aflagte.
Jeg har kun stået en gang, for jeg brækkede armen.
- Det er da løgn. - Hun har meget bedre motorik.
- De ødelægger gulvene. - Kan vi så køre en tur udenfor?
- Det er ikke... - God idé.
Hvis I går ud, så holder jeg øje med kagen.
Fint, men du snuser ikke rundt, og du rører ikke ved noget.
- Bliv herude. Lov mig det. - Det lover jeg.
KONSULENTER I DÆMONOLOGI OG HEKSEKUNST
ADVARSEL! UNDGÅ AT RØRE VED NOGET
Op i røven med det.
Jeg hidkalder ånderne på den anden side.
Lås døren op, og luk mig ind.
Pis.
Du må ikke se så fordømmende ud.
Amen.
DET SORTE BÆST AF LUKA MORRI
Hvorfor er du dog spærret inde?
Hvis der er nogen herinde...
...så giv mig et tegn.
Hvad som helst.
Far?
Det er for dumt.
ADVARSEL! MÅ ALDRIG NOGENSINDE ÅBNES
Pis.
- Nu er kagen brændt på. Daniela! - Kun lige toppen.
Kom glasur på. Så ser hun det ikke. Hvordan gik det med rulleskøjterne?
Fint, indtil hun faldt og skrabede knæet.
Hellere det end at brække armen. Hvor er hun?
- Ude og fodre hønsene. - Har de høns?
Hej. Hvordan går det med knæet?
Dine bukser skal vist lige sys.
Det er okay. Sådan kan det gå.
- Er du blevet bange for at være her? - Bange? Nej da.
- Hvem er bange for det? - De andre i klassen.
Anthony Rios begyndte. Jeg hader ham.
Vent. Begyndte Tony Rios?
Kender du ham?
Ja, det er min bror.
Er Anthony Rios din bror?
Ja, du må ikke blive sur på mig. Jeg kan heller ikke døje ham.
Han tisser faktisk stadig i sengen.
Du har det ikke fra mig. Eller jo. Jeg er ligeglad.
Men bær lidt over med ham.
Det har været et hårdt år.
I har mistet nogen, ikke også?
Min far.
Har Mary Ellen fortalt det?
Nej.
Jeg vidste det bare.
Det skal leveres.
Kan jeg bestille én stor?
Det er Wayman Street 3506.
Perfekt. Tak.
Kommer.
Så slap dog af.
Hvem er det?
Hallo?
Daniela?
Er Annabelle hjemme?
Hvem?
Må Annabelle komme ud og lege?
Der er altså ikke nogen Annabelle her.
Jo, der er.
Hun er lige bag dig.
Folk kan bare ikke håndtere døden.
Det er nok derfor, de andre mobber dig. De er bange.
De behandler det som en smitsom sygdom, men alle er jo smittet.
Men hør her.
Jeg troede, at når man døde, var der bare slukket som et tv.
Så hørte jeg om dine forældre og alt det med deres forskning i det hinsides.
Og de gav mig et håb om,
at livet måske alligevel fortsætter.
Måske
er min elskede far stadig derude et sted.
- "Din elskede far"? - Det var noget, vi sagde.
Han var min elskede far, jeg var hans elskede Daniela.
Noget pjat.
Han er stadig derude.
Tror du?
Det ville mine forældre også sige.
- Hvor skal du hen? - Jeg er tilbage om lidt.
Far?
Daniela?
Daniela!
Hvor blev hun af?
Hvad laver du? Du må altså ikke gå derned!
- Hvad laver du? - Jeg syntes, jeg så noget.
Hvad så du?
Bare glem det.
SAVNER DU MIG?
Judy?
"Hos dig, Herre, søger jeg tilflugt. Lad mig aldrig blive gjort til skamme.
Red mig og befri mig i din retfærdighed."
Hvad er der galt?
Hvad foregår der?
Hvad er der sket?
- Ikke noget. - Judy...
- Jeg blev bare bange. - Bange for hvad?
Sommetider...
...ser jeg ting og sager ligesom min mor.
Altså spøgelser?
Hvor ser du dem?
Alle vegne.
Judy...
Spøgelser har engang været mennesker.
Og alle mennesker er jo ikke onde, så...
...måske er alle spøgelser ikke onde.
Daniela.
Du skal bare se det her. Det er en sag, de har efterforsket, om en pige,
som blev hjemsøgt af Færgemanden. Her er et foto af hende, han myrdede.
Ligner hun en, du kender? I kunne jo være søstre.
Her er resten af sagen, hvis du vil kigge.
Se lige alle de ting.
Nej, hvor sejt.
Det er sagen om Det Sorte Bæst.
Det var en sag om en helvedeshund, der besatte en mand i England.
Han spredte sgu vild skræk og rædsel i byen.
- Hvorfor har de mønter på øjnene? - Hvad?
Så langt nåede jeg ikke...
De døde fik dem på øjnene, så deres sjæl blev fragtet til dødsriget.
- Det var Færgemandens betaling. - Vi må hellere gå ud.
- Det er okay. Jeg snuser også rundt. - Ved du, hvad det her er til?
Det hedder vist et sørgearmbånd.
Det skaber kontakt til dem, man har mistet.
Hvad er det?
En sag, mine forældre har efterforsket for nylig.
Brudekjolen hjemsøger folk.
Og den gør dem voldelige.
- Hvor er kjolen nu? - Nede i værelset med artefakterne.
Ja, det er jo der, det hele er. Ikke også, Judy?
- Det sagde du før. - Ja.
Min far siger, at det hele derinde enten er hjemsøgt, forbandet,
eller brugt i et eller andet ritual.
Hvad med dukken? Jeg har læst...
Nej.
Hende må du ikke tale om.
Hvorfor ikke?
Der er en grund til, hun er spærret inde.
- Vi må hellere gå ud. - Hvad er det for en film?
Nej, vent!
.Jeg befaler dig, besudlede ånd og dine undersåtter,
.jeg befaler jer
.at adlyde mig!
Så stopper vi. Vi laver noget andet.
Noget, vi rent faktisk godt må.
- Vil du ikke bare høre om samuraien? - Nej!
- Hvad med det her? - Det kan jeg ikke huske.
- Hvordan spiller man? - Det må vi jo finde ud af.
Okay. Man trækker et kort,
og det på billedet skal man finde ved at føle sig frem i æsken.
Hvis man finder det på billedet, får man et point.
- Du begynder. - Okay.
Lukker du op?
Ja... Undskyld. Spil bare videre.
Jeg fik et point.
Fedt.
Hallo?
- Hej, Mary Ellen. - Hej.
Kan du huske, Daniela sagde, du var babysitter her?
- Ja. - Det kan jeg også.
Ja, det er derfor, jeg er her.
Bob, jeg må altså ikke have drengebesøg.
Nej, nej. Jeg vil ikke ind. Jeg vil bare... Eller jo, men...
Altså...
Jeg vidste bare, du ville være her, og...
Jeg ville lige sige hej uden at blive afbrudt af min dumme far eller en...
Bob Har Store Bolde!
Fedest. Skal I hygge med en pizza?
Jeg henter lige pengene.
Er I to sådan ligesom...
- Gid vi var. - Du skal gøre kur til hende.
- Gøre kur? - Ja.
Fyre som Mary Ellen skal man gøre kur til.
Piger som Mary Ellen.
- Hvad sagde jeg? - Fyre.
- Hvordan gør jeg kur til hende? - Det kan man kun på én måde.
Det er helt indlysende.
Fuld pedal.
- Her. Behold resten. - Fedest.
Tak, og så kan du beholde den her.
Minus en slice.
Den nappede jeg i bilen.
Ses, Store Bolde.
Jeg ville gerne byde dig indenfor, men...
Helt i orden. Jeg ville også bare lige sige hej, så...
- Det er jeg glad for, du gjorde. - Det er jeg også.
Du, Bob...
Hvorfor kalder de dig det dér?
Jeg tager mig jo af basketholdets udstyr...
- Ja. - Det er derfor. Der er ikke mere i det.
"Har du et par af de store bolde?" "Jeps. Jeg har store bolde."
Wi ses senere.
Vi ses senere. Jeg løber.
- Hej, Bob. - Hej.
.End ikke en spåkone kunne have forudset, hvor I skal på stævnemøde.
.For hvem kunne have drømt om et sted så funklende fantastisk som...
...Las Vegas, Nevada?
.Ja, det er nemlig fantastisk. I skal på en hed smuttur
.til det pragtfulde Hotel Flamingo på den berømte Las Vegas Strip.
.Og, Dawn, vi har en særlig gave til dig. Kan du nå helt rundt om den?
Mary Ellen?
Daniela?
Okay. Er du klar til at sove?
- Det er til dig. - Hvad er det?
En invitation til min fødselsdag.
Der kommer vist ikke så mange, men vil du med?
- Har du set, hvad jeg har fået? - Jeg fik min for flere uger siden.
- Kommer du så med? - Det ville jeg da ikke gå glip af.
Hvad er det?
Hold nu op!
- Det kan ikke passe. - Jo.
Bob!
Bob har store bolde.
Pis! Hvor er min inhalator? Den ligger i min bil. Hvad gør jeg?
Bare rolig. Det er bare Bob.
Hold nu kæft!
Bob?
- Han er gået. - Forhåbentlig hjem for at øve sig.
- Okay. Op i seng igen. Daniela... - Ja, ja.
- Jeg vil helst blive. Jeg kan gå tidligt. - Nej, nej.
Tag nu bare hjem.
- Men... - Men hvad?
Tak, fordi du kom.
Det var godt for Judy. Beklager, der ikke var spindelvæv og klam musik.
Det med Bob var ret klamt.
Hvis Bob banker på midt om natten, så glem, hvem du er, og luk ham ind.
- Ring i morgen, og fortæl det hele. - Der bliver ikke noget at fortælle.
Pis.
Hvordan døde hendes far?
Det er vist ikke verdens bedste godnathistorie.
Se lige på mine forældre. Jeg er vant til det.
Jo, altså...
Den korte version er, at han døde i en bilulykke.
Den lange er, at...
...Daniela sad bag rattet.
- Var det hendes skyld? - Nej.
Der er kun en, som tror, det var hendes skyld.
Okay.
Nu prøver vi igen.
Hvis der er nogen herinde...
Far?
Det var dig!
Det er din skyld!
Kom så her!
Hjælp!
Nej, nej. Du må ikke gå ud.
Nej, nej. Kom her. Kom her.
Undskyld.
Judy?
.Var det derfor, han tog hende fra skabet? Han tager da ikke også hende, vel?
.Bare bliv her og vær stille.
.Hvad er det, der sker?
Hvad er det, der sker?
.-Hvor er min kaffe? - Godmorgen.
.Godmorgen. Hvor er min kaffe?
.Han havde sølvmønter på øjnene.
.Hun sagde, han lyste vej til de dødes rige.
.Jeg vil bare finde min søster.
.-Hvornår så hun ham første gang? - Lige inden han tog hende.
.Hun sagde, at når hun vågnede, stod han der og så på hende.
.Den nat, hun forsvandt, blev vi bege to vækket af en lyd.
.Det lød som en mønt, der blev tabt på gulvet.
.Hun sagde, jeg skulle blive på hendes værelse, så det gjorde jeg.
.Hun kom aldrig tilbage.
.Jeg prøvede at finde hende og kom ud på en lang gang,
.fuld af kister.
.I nat blev jeg vækket af en lyd.
.En ny mønt, der blev tabt.
.Det var, som om han...
...som om han kaldte på mig.
.Har du nogensinde set Færgemanden?
.Hvis man har gæld, tager han ens sjæl.
RAMSEY EKSORCISME
Pis! Nej!
Judy!
Luk nu op!
Jeg kan godt lide dine dukker.
Judy!
Ud ad bagdøren!
Vi er spærret inde.
.-Hallo? -Gudskelov. Fru Warren?
.Mary Ellen? Judy? Er der noget galt?
Judy har det fint.
Der sker noget i jeres hus, og jeg tør ikke gå udenfor.
Vi ved ikke helt, hvad vi skal gøre.
.Må jeg tale med Annabelle?
Hvad?
.Hun skal have en sjæl, skat.
- Hvad? .-En sjæl. Hun vil have sin sjæl.
.Giv mig hendes sjæl!
Vent! Nej!
- Undskyld. - Hvad laver du her?
SAVNER DU MIG?
Annabelle. Dukken. Det er hende alt sammen.
En dukke?
Hun vil have en sjæl.
Jeg ville bare se ham igen.
Hvad har du gjort?
Jeg ville sige undskyld.
Jeg ved, det var min skyld.
Daniela...
Hvad har du gjort?
Jeg lukkede hende ud.
Hvad har du mere rørt ved?
Det hele.
Løb!
Mary Ellen!
Det er et astmaanfald.
- Inhalatoren ligger i bilen. - Jeg henter den.
Nej, lad mig!
Judy! Løb!
Mary Ellen!
Her.
Er du okay?
Hvor er Daniela? Hun løb efter dig.
Mary Ellen. Judy. Heroppe.
Nej. Det er ikke Daniela.
Noget har fået fat i hende. Det kan jeg mærke.
- Hvad skal vi gøre? - Vi er nødt til at finde Annabelle.
Hun skal tilbage i sit glasbur.
Ved du, hvor hun er?
Nej.
Vent. Stop.
Ikke alle spøgelser er onde, vel?
Ikke alle spøgelser er onde.
Hvad?
Kom så.
Kom nu.
Jeg tager hende.
Nej, nej. Stop!
- Hvor lægger dine forældre nøglen? - Det ved jeg ikke. Den er aldrig låst.
Jeg ved, hvor nøglen er.
- Jeg tager den. - Nej, lad være.
Jeg gør det.
Judy!
Jeg har den.
Fader vor, du som er i himlen...
Giv os i dag vort daglige brød, og forlad os vor skyld...
Mary Ellen?
Løb!
Daniela, stop!
Stop!
.Jeg befaler dig, besudlede ånd,
.og dine undersåtter, som nu angriber denne Guds tjener...
.Jeg befaler jer at adlyde mig!
.I Hans navn vil de tage slanger
.med Hans hænder og fordømme al ondskab.
.Jeg befaler dig, besudlede ånd,
.og alle dine undersåtter,
.at adlyde mig til fulde!
.Jeg, Guds tjener, befaler dig,
.besudlede ånd, og alle dine undersåtter...
Judy!
Tag dukken!
- Luk! - Jeg prøver!
Skynd dig!
Fader vor, du som er i himlene. Helliget vorde dit navn.
Komme dit rige, ske din vilje...
Få hende ind!
Giv os i dag vort daglige brød og forlad os vor skyld,
som også vi forlader vore skyldnere.
Led os ikke i fristelse, men fri os fra det onde.
Amen.
Er det overstået?
Ondskaben er inddæmmet.
Bob?
- Er I okay? - Ja.
- Er du okay? - Nej! Der var en varulv!
- Så du varulven? - Ja.
Han reddede mig fra den.
Gjorde du?
Ja...
På en måde.
Vi må hellere tale om det et andet sted.
.Godmorgen, siger vi her på WPKW-PV6 i Hartford, Connecticut.
.Det er Hartford, Connecticut, hvor livet går sin vante gang.
- Mine forældre! - Jeg må ikke være her.
- Det er da vores mindste problem. - Jeg smutter alligevel.
- Der er gammel elev-fest, og... - Ja, jeg vil gerne med.
- Sammen med mig? - Ja, hvis jeg ikke bliver slået ihjel.
Vi fortæller det hele.
- Mor! - Judy! Hvorfor er du allerede oppe?
- I må ikke blive vrede. - Hvad er der sket med bilen?
Værsgo. Vi holder vores egen fødselsdag, ikke?
- Hvad er der? - Gider du godt tage den af?
Det bliver altså ikke ved.
Før eller siden møder du nogen, der forstår det.
Og ham Anthony skal gå i en stor bue uden om mig.
Ed!
Tillykke.
- Tak. - Tillykke.
Jeg tog en lille snak med min bror.
Tak.
Kom ind.
- Må min kæreste også komme? - Ja, selvfølgelig.
Hej. Tak, fordi vi måtte komme.
Bob Har Store Bolde! Der kan man bare se.
- Hej, Judy! - Tillykke.
Velkommen.
- Bare kom. - Tillykke.
- Anthony? - Du må altså undskylde.
Er jeg stadig inviteret?
Ja, selvfølgelig.
Daniela?
- Jeg har noget til dig. - Til mig?
Nu ved du så af bitter erfaring, at der er megen ondskab herinde.
Men ved du, hvad jeg godt kan lide ved det?
Al ondskaben herinde...
...minder mig om alt det gode derude.
Min elskede Daniela.
Har Judy fortalt det?
Nej, det har din far.
Han siger også, at han savner dig.
Og at du ikke må være så hård ved dig selv, for det var ikke din skyld.
Tak.
Undskyld.
Det skal nok gå. Du er ung.
Da jeg var på din alder,
stak jeg af med en kæreste i tre dage uden at sige noget til mine forældre.
Jeg slap en dæmon fri. Det er bare slet ikke det samme.
Fint nok. Det har du ret i.
Jamen ved hr. Warren det med din kæreste?
Det var ham.
- Er der nogen, der vil høre en sang? - Ja!
Godt...
.TIL MINDE OM LORRAINE WARREN
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.shareuniversity.org
Tekster af: Lasse Schmidt Dansk Video Tekst